Reakce na články o teplovzdušném vytápění a strojovém větrání, aneb praktické zkušenosti s používáním popsaného zařízení

Vážení čtenáři,
podobně jako vy jsem si v minulých dvou číslech Alternativní energie přečetl se zájmem články ředitele fy.Atrea ing.Morávka o jeho systémech teplovzdušného vytápění a strojového větrání DUPLEX.
Rozhodli jsme se vybavit popsaným systémem svůj rodinný dům jako jedni z prvních a rád bych se s vámi podělil o praktické zkušenosti po více než roce používání, kdy naše zařízení DUPLEX RD 2000 běží druhou topnou sezónu.
Úplně na začátek bych rád upozornil, že pravděpodobně nejsem a nikdy nebudu typickým uživatelem a koncovým spotřebitelem. Jsme mladá učitelská rodina se dvěma malými dětmi, která se rozhodla programově přesídlit z Prahy na venkov. Rekonstruujeme malou zemědělskou usedlost na Benešovsku na nízkoenergetický dům. Není nám jedno jakou ekologickou stopu po sobě zanecháme, snažíme se v mnohém uskromnit nad běžný rámec a jsme ochotni přinést větší oběť, než „průměrný“ občan. Z finančního hlediska jsme také odlišní. Na jedné straně jako učitelé každou korunu několikrát obrátíme, než ji investujeme, na straně druhé se snažíme chovat šetrně a vidět dál než za horizont jednoho roku. Jsme tedy ochotni investovat do věcí, které se sice nemusí finančně vyplatit, ale my to tak cítíme z pohledu svědomí.
Pan Morávek je majitelem soukromé firmy, která popisované zařízení vyrábí, ale zároveň, jak jsem ho osobně poznal, je i dlouholetým odborníkem v oblasti vzduchotechniky a především vizionářem a nadšencem s ohromným odborným potenciálem, který je projektu ochoten věnovat téměř všechno. Jeho články v AE byly psány především s osvětovým záměrem, zcela logicky byl přítomen i marketingový záměr. Nepřekvapí tedy, že se otištěné příspěvky soustředily především na výčet pozitiv daného systému, čímž vůbec nechci tvrdit, že nebyly pravdivé a systém výhody postrádá.
Ještě než se pustím do jednotlivých oblastí zkušeností, chtěl bych předeslat, že jsme po relativně krátké zkušenosti s využitím Duplexu celkově spokojeni a neměnili bychom. V některých ohledech došlo k vystřízlivění, které přičítám především malé informovanosti většiny zúčastněných subjektů naší realizace. V té době by se všechny předešlé montáže daly spočítat na prstech jedné ruky, pro námi zvolenou montážní firmu bylo takovéto zařízení premiérou a čím se především lišíme dodnes od většiny instalací, je fakt, že náš dům je rekonstruovaná stará budova, nikoliv novostavba.
Pro systém jsem se nadchl na základě podobných materiálů, jaké byly otištěny v AE, ve správnosti výběru mne utvrdil i náš architekt – specialista na nízkoenergetické domy, byť nyní už vím, že jeho zkušenosti s tímto systémem byly tehdy také omezené a spíše teoretické, sám doma topí jinak.
Co je třeba ještě uvést, je skutečnost, že náš dům stále není dokončen, systém neběží optimálně tak, jak v budoucnosti počítáme. Stále jsme neinstalovali nová okna a nezateplili fasádu. Zatím je nadstandardně izolována pouze podlaha. Této skutečnosti jsem se snažil si být při psaní vědom a zohlednit ji, abych nežehral na něco, za co jednotka nemůže.

Rekuperace tepla
Zpětné zisky tepla jsou spíše třešničkou na dortu. Nelze říct, že je to ta hlavní přednost, proč si pořizovat zrovna tento systém (ještě jednou připomínám, že vůbec nechci tvrdit, že by nebylo dobré si zařízení pořizovat). Ale je to velice užitečný a příjemný dodatek. Při standardním zapojení a provozu jednotky Duplex dochází podle zvoleného režimu buď k uzavřené cirkulaci vnitřního vzduchu nebo k cirkulaci s částečným přivětráváním čerstvým vzduchem zvenku. Ten sice prochází přes rekuperační výměník, ale teplo výměníku poskytuje pouze větev, která odsává WC, koupelnu a kuchyň 100% pryč z objektu. Jinými slovy teplo se rekuperuje do čerstvého vzduchu pouze tehdy, když máte zapnuté odsávání této větve, což v praxi podle zapojení znamená, že je rozsvíceno na sociálním zařízení nebo puštěná digestoř. Toto zvýšené odsávání má sice nastavitelné zpoždění vypnutí, v praxi si ale málokdo nechá nastavit dobu delší, než pár minut, neboť je třeba počítat s mírně zvýšenou hlučností a spotřebou elektřiny ventilátoru. Takže k rekuperaci může docházet podle mého odhadu tak v 5-10% celkového času provozu. Po zbylou dobu je přisávaný čerstvý vzduch předehříván průchodem přes zemní registr, pokud je instalován. Využijeme tak přirozeného potenciálu země s téměř minimálními náklady. Na další dohřev čerstvého vzduchu musíme využít teplo akumulované v centrálním zásobníku.
V manuálu je ve výčtu uživatelských režimů popsán jako nejběžnější ten, kdy cirkuluje vnitřní teplý vzduch a zároveň se přimíchává čerstvý studený, v praxi v mrazivém počasí ale stejně volíme vnitřní cirkulaci bez přisávání čerstvého vzduchu a větráme pouze občas. 
V propagačních materiálech uváděná účinnost „až 90%“  je zavádějící, jde o součet zisku z rekuperačního výměníku a zemního registru. Není to tedy samotný zpětný zisk, ale s přídavkem externího tepla půdy, byť pro uživatele získaný s nulovými provozními náklady. 

Čistý vzduch
Mantra stále čistého vzduchu uvnitř domu je mnohem reálnější. I nejzákladnější filtr třídy G4 funguje skvěle a snížení prašnosti je jedna z věcí, která nás na instalovaném zařízení v průběhu provozu nejvíce nadchla. Mimochodem, a že je co filtrovat! Z žádného prospektu na krbová kamna plného plápolající romantiky se o šedavém popílku v okruhu 3-5m kolem krbu nedozvíte. Naše hifi a TV vybavené statickým nábojem by mohly vyprávět. Právě díky Duplexu je tato nepříjemnost minimalizována. Na co je třeba nové uživatele upozornit, je ohromný prach v začátku užívání nové domácnosti po ukončení stavebních úprav. I když je vše hadrem utřeno, teprve pohled na zcela zanesený filtr v jednotce vás přesvědčí, že zrak je v oblasti prašnosti prostředí zcela nedostatečným smyslem. Doporučuji systém zprovoznit až po definitivním odchodu všech řemeslníků, zabydlení a několikanásobném úklidu. I poté je třeba často kontrolovat zanesenost filtru a poprvé ho vyměnit po 1-2 měsících. Vyhnete se tak zanesení lamel ventilátorů, o jejichž následném otírání bych mohl vyprávět velice dlouhé příběhy.
Zatím je příliš brzo, abych se s vámi mohl podělit o zážitky z pokusu čistit vzduchové rozvody. Po montáži jsem si říkal, že to nebude úplně jednoduché, Atrea však předvedla metodu, která s pomocí péra na čištění kanalizace a trojúhelníkového kartáče vypadá reálně. Častější očistou (podle mého odhadu 1-2x ročně) by měl procházet vnitřek jednotky a filtr, ale i nasávací potrubí z fasády a zemní registr. Mikroklima v revizní šachtě na odvod kondenzátu v zemním registru je pro plísně učiněné sanatorium. Náš registr ještě není zprovozněný, jsem sám zvědav, jak se nám podaří držet plísně v něm na uzdě.
Co však žádný materiál firmy Atrea nezmiňuje, je úbytek lehkých vzdušných záporných iontů, které se bohatě vyskytují v čerstvém vzduchu. Na jejich likvidaci stačí průchod vzduchu potrubím (je jedno zda plastovým, či kovovým, oboje mají kladný náboj) o délce i 1-2metry. Strojovým větráním sice zkrotíme CO2  a prach, ale přirozeného větrání bych se právě z důvodu ionizace zcela nevzdával. Ne že by to nebylo možné, ale pocity lidí pracujících v klimatizovaných budovách jsou všeobecně známé. Řešit problém pomocí dodatečného ionizátoru nemusí být optimální – kolem něho se za pár měsíců vytvoří mastná tmavá skvrna ze vzduchových nečistot.

Hluk
Při základním provozu na první rychlost není jednotka slyšet téměř vůbec. Měření v reálu naší ložnice ukázalo 28 dB. Trochu vadit může hluk pouze při provozu na zvýšený výkon (okamžitý zátop, či letní skokové vychlazení interiéru) – zejména zavřené regulační mřížky na vyústcích průduchů pískají. Vše je ale na snesitelné úrovni, která je nižší, než panelákovým obyvatelům důvěrně známé hučení po sepnutí ventilátoru na WC.
Doporučuji uvážit počet vyústků v každé místnosti, aby jich nebyl nadbytek. My máme v centrálním obytném prostoru (obývací pokoj + kuchyň) s krbovými kamny celkem 3 a 1-2 jsou při dlouhodobém topení ve venkovní teplotě nad nulou většinou zavřené.

Průvan
Je třeba mít stále na paměti, že popisované zařízení je určeno do nízkoenergetických objektů. Pro dosažení plné funkčnosti a uživatelského komfortu je zapotřebí mít zateplené obvodové zdivo a pořádná okna a dveře. Jinak se člověk vystaví hodně nepříjemnému průvanu a topný výkon jednotky je nedostatečný. Naše realita nedostavěného bydlení je v tomto směru zavádějící, poměrně velkou tepelnou ztrátu objektu doháníme topením v krbu a aklimatizací na relativně nízkou pokojovou teplotu. V tomto směru jsme, ještě jednou zdůrazňuji, naprosto nestandardní a nemá smysl o tom šířeji psát. Cílový stav plánujeme zcela jiný a na něj bylo dimenzováno i zvolené vytápění.
Co bych nyní určitě volil jinak, je zajištění cirkulace vzduchu mezi jednotlivými místnostmi. 
Zvolili jsme nejjednodušší variantu mezer mezi dveřmi a prahem. V projektu od architekta uváděná škvíra 20mm, kterou jsem dodržel, se ukázala jako velká, pod dveřmi při vypnuté jednotce nepříjemně protahuje a díky zvolenému řešení proudění nelze regulovat. Firma Atrea nyní doporučuje 10mm, u ložnice jen 8mm. Průvan při zemi není dobrý pro děti, které si tam hrají.
Namísto doporučované škvíry mezi prahem a dveřmi bych dnes určitě instaloval těsně doléhající dveře, v jejichž spodní části by byla regulovatelná výklopná klapka (rovněž z masivního dřeva). Ještě je možným řešením regulovatelná mřížka do dveří, v literatuře jsem jako jednoho z výrobců objevil firmu Renson, zvolené řešení však není esteticky zcela jednoznačné a do masivních dřevěných dveří se plechová mřížka příliš nehodí.
Velkou slabinou naší verze Duplex RD 2000 se ukázal fakt, že systém je vybaven tepelným čidlem, který odpojí topení při dosažení teploty vzduchu v jednotce 45°C. Po dobu takto blokovaného topení do vychladnutí čidla, či při dosažení teploty nastavené na referenčním prostorovém termostatu v místnosti, fouká ze všech průduchů v domě vzduch pokojové teploty, který je subjektivně vnímán jako mírný studený průvan. Pro úplnost je třeba dodat, že proud vzduchu je natolik malý, že průvan je možné zaznamenat jen v těsné blízkosti vyústků. V našem případě je však jeden pod jídelním stolem, kde je to v zimě nepříjemné.
Nové ovládání jednotky, dodávané firmou Atrea od roku 2003, už se snaží na tento nepříznivý fakt reagovat – je tam navíc ovladač, kterým můžete zvolit odpojení cirkulace po dobu, kdy čidlo chladne, aby nefoukal studený vzduch. Na jednu stranu je čidlo velice výhodné – zamezuje přepalování prachu, na straně druhé limituje výkon topení do místností.

Teplo
Podle dosavadních zkušeností se naše původní obava, zda systém dokáže barák opravdu vytopit, ukazuje lichá (vzhledem k tepelné ztrátě stávajícího objektu topíme ještě s pomocí krbových kamen, ale jak jsem uvedl, naše situace je v tomto specifická).
Z čeho mám však obavu do budoucna a dnes bych volil jinak, je kapacita centrálního akumulačního zásobníku. Použili jsme originální prvek fy.Atrea IZT o objemu 950 litrů. Architekt chtěl původně využít vyšších stropů a navrhoval nechat vyrobit o 300 l větší. Po zjištění, že by přivaření dalších 30cm plechu stálo 8000,- navíc jsem se rozhodl instalovat původní typ. Zásobník je integrovaný zdroj tepla pro vytápění i ohřev TUV a teplonosné trubky, v nichž dochází k předávání tepla, jsou pouze v horní polovině. Zdroj je dimenzován opět na nízkoenergetický dům, kde kapacita na topení není třeba nijak veliká. Přesto se nemohu zbavit dojmu, že hlavním uvažovaným zdrojem tepla jsou elektrické spirály na noční proud. Dokladem je fakt, že nový typ IZT firmy Atrea má objem již jen 615 litrů.
Já uvažuji opačně. Není mi lhostejné z jakého zdroje bude teplo pro můj dům získáno. Mám zájem na maximálním zapojení obnovitelných zdrojů. Již nyní mám připojeny přes výměník krbová kamna na dřevo, v budoucnu počítám i se solárním kolektorem (velmi jsem ocenil, že s připojením obou variant zásobník počítá již ve své standardní variantě). Potřebuji tedy co největší objem média, kam mohu akumulovat teplo o optimální teplotě kolem 50°C (v zimě z krbu), či uchladit solární kolektory v létě. Při stávajícím objemu 950 litrů je nutné zajistit dostatek tepla zvýšením teploty vody v zásobníku, což se děje za cenu vyšší energetické náročnosti a ztrát. Jak zásobník bude stačit v době, kdy naše malé děti vyrostou a budou se sprchovat v podobné míře jako moje žena, ukáže až čas. Křivky v dokumentaci tvrdí, že ano, doufám, že se naše potřeby od nich neodchýlí.
Ještě připomínka k zvolenému tarifu dodavatele elektřiny pro akumulační vytápění. Výrobce doporučuje variantu s minimálně 16hod. nízkého tarifu. My zvolili pouze 8 hodin, elektřinu chápeme pouze jako doplňkový a záložní zdroj. Jsme radši, když nádrž dotopí kamna, než aby často spínaly spirály. I to je z našeho pohledu argument pro větší objem akumulační nádrže.
Co se ukázalo jako naprostá zbytečnost, které jsem se naštěstí vyvaroval ještě před realizací ve fázi konzultace projektu, byl kanál s přívodem čerstvého vzduchu pod krbová kamna. Žádná vzduchotechnická mřížka není při uzavření těsná a systémem by protahovalo. Navíc spotřeba vzduchu v dobře navrženém topeništi kamen je zvládnutelná bez dodatečného přívodu.
Částečně problematickým místem při použití systému vytápění Duplex RD 2000 je koupelna. Pro dostatečný odtah je zapojen ventilátor, který je zpravidla aktivován na nejvyšší výkon rozsvícením světla. Při používání koupelny je ve zvýšené míře odsáván vnitřní vzduch, čímž dochází k podtlakovému nasávání z chodby cirkulační spárou. V projektu je třeba na to pamatovat dodatečným topením. Jaké zvolit je otázka. Pro koupelny je doporučována optimální teplota min. 24°C. Problémem je, že chladnější vzduch zbytku bytu o teplotě cca. 20°C je do koupelny nasáván cirkulační spárou při zemi s negativním pocitem chladu u nohou. Přestože v projektu mi byl jako dodatkové lokální topení doporučen topný elektrický žebřík, zvolil jsem právě kvůli teplu od nohou podlahovou elektrickou rohož. Velká setrvačnost a malá pružnost tohoto systému se neosvědčila a jako nejoptimálnější pro koupelny nyní vidím přímotop nebo infrazářič – tedy akčně rychlé teplo po krátkou dobu sprchování.
Dále doporučuji promyslet u koupelny prostorové rozmístění dveří, odtahové mřížky, topení a vany tak, aby se člověk nemusel sprchovat uprostřed spojnice proudícího chladného vzduchu z chodby.
V článku byl topný výkon na 1 vyústek uveden ve výši 700W. Provozuji Duplex, který je v současnosti naddimenzován, neboť vytápí jen přízemní 2 místnosti + příslušenství, ač je určen pro zhruba sedmipokojový RD. Jednotka byla z tohoto důvodu „seškrcena“. V protokolu o zaregulování jednotky je uveden maximální tepelný výkon na všechny 4 vyústky dohromady 2800W, při středním výkonu 1460W. Což činí 365W/vyústek. Nejsem projektant, abych posoudil, zda je to hodně, či málo a jakou rezervu to poskytuje pro mimořádné situace (návrat ze zimní dovolené po týdenním pouhém temperování objektu), opět je třeba připomenout fakt, že ani výrobce nezakrývá, že je jednotka určena pro nízkoenergetické stavby. Pokud je stavba zateplena, proč mít výkon topení zbytečně předimenzovaný.
Předávaný výkon je pro mne jako laika přesto úctyhodný, při  pouhém profouknutí vzduchu přes několik cm tlustou topnou lamelovou plochu je rozdíl mezi teplotou vody před a za topením 5-7°C při teplotě média kolem 45°C.

Cena
Připravte se na to, že není malá! Sice se dočtete, že ušetříte za dvoje rozvody – topení a větrání, ale kdo by si v praxi instaloval vedle topenářských ještě vzduchotechnické rozvody v běžném RD? A právě cena klimatizačních rozvodů je přímo ďábelská. Stejný pozink jako v jiných oborech, stojí ve vzduchotechnice cca. o 30% víc. Ceny různých dodavatelů jsem před realizací samozřejmě porovnával a ověřoval jsem si fakt, že mnou zvolená firma nepatří zdaleka k nejdražším.
Je nutné počítat s tím, že u výrobků Atrea řady Duplex RD jde stále o malosériovou výrobu, přestože náklady na vývoj a certifikaci jsou jistě nezanedbatelné. Firmě se samotné jednotky nemůžou dle mého názoru vyplácet a dotuje je z ostatního výrobního programu.
Pozor zejména na cenu příslušenství. Např. ovládací modul k elektrické výstroji IZT za cenu zhruba 8 tisíc je vzhledem k jednoduchosti a použitým součástkám cena nemalá. Přestože jde podle vyjádření firmy o nejlevnějšího subdodavatele, na ceně se zřejmě podepisuje právě výše zmíněná malosériovost.
Celková cena za montáž v mém případě dosáhla čtvrt milionu korun (Duplex, rozvody, IZT a topenářská část včetně krbových kamen a  montáže). V částce není zahrnut zemní registr a projekt. A to jsem použil dodavatelské firmy mimopražské, které cenou své práce patří k nižšímu průměru. Cena práce je z cílové částky vcelku zanedbatelná, drtivou většinu nákladů tvoří cena materiálu.
Každý svého štěstí strůjcem, vybral jsem si dobrovolně a doufám, že nyní ušetřím na provozu, a to se specifickým komfortem.

Montáž
Asi nemá smysl zdůrazňovat, že instalaci VZT rozvodů a elektrické zapojení zvládne jen odborná firma. Atrea spolupracuje s cca. 90 montážními a servisními firmami po celé ČR. To však zdaleka neznamená, že všechny tyto firmy jsou certifikovány na malé jednotky Duplex RD 2000. A jak se ukázalo v mém případě, i certifikace není zárukou, že firma montáž zvládne k oboustranné spokojenosti. Součástí montáže totiž musí být i profesionální zaregulování celého systému – nastavení správných průtoků vzduchu v jednotlivých větvích na výfuku i odtahu. Děje se tak především změnou napětí na transformátoru, částečně i instalací kalibračních clon do některých průduchů. K tomu bohužel v mém případě vůbec ze strany dodavatelské klimatizační firmy nedošlo. Šlo o první realizaci této jednotky u mnou zvolené menší vzduchotechnické společnosti.
Výsledkem byly ohromné proudy vzduchu – rychlý zátop, ale velký průvan při odpojení topení, svištění zavřených mřížek a tak velký odtah v koupelně, že tam téměř nešlo udržet teplo. Jednotka, navržená na celý dům, běžela naplno pro zatím provozované dvě místnosti a příslušenství.
Teprve poté, co se o problémech dozvěděl přímo ing.Morávek a osobně přijel systém dodatečně zaregulovat, potíže ustaly. Patří mu za to náš dík, poznali jsme, že mu skutečně záleží na spokojenosti zákazníků a vítá veškeré připomínky uživatelů k dalšímu zlepšování svého produktu.
Rozhodně doporučuji volit projektanta, který má zkušenost přímo s tímto typem jednotky, popř. si nechat poradit zhotovitele projektu i realizační firmu od výrobce a nelitovat případných vyšších nákladů.
V projektu si ohlídejte, aby centrální odtah byl alespoň přibližně ve středu domu a ze všech stran sbíral vzduch ze zhruba stejného počtu průduchů (je třeba vzít v úvahu i odtahy v sociálních zařízeních); a aby veškeré úhly podlahových rozvodů byly maximálně 45°, aby bylo možné průduchy čistit. Kolem jednotky je třeba nechat dostatečný prostor, pavouk sonoflexů vybíhající do všech stran vypadá opravdu úctyhodně a návštěvy z něj mívají jeden z nejsilnějších zážitků z celého domu.

Závěr
Systém v sobě dokáže spojit několik funkcí, které se jinde řeší několika zařízeními, či nejsou řešeny vůbec na úkor komfortu (např. letní chlazení interiéru pomocí zemního registru). Stejně jako jiné metody má i svá technologická omezení a je na uživateli, aby si sestavil svůj žebříček priorit. Největší nevýhodou z pohledu nízkoenergetické stavby a možných úspor je, že systém umožňuje pouze jednotnou teplotu v celém domě. V běžném provozu je zapotřebí funkčního zónování – o vyšší teplotě v koupelně jsem již psal, některé prostory by vystačily, vzhledem k účelu, s teplotou nižší (chodba, šatna), někde jde vyloženě o střet zájmů (špajz, ložnice přes noc). Celý dům řídí pouze jediný prostorový termostat a ovládání teplot zavíráním mřížek je možné dosti omezeně a výhradně ručně. Vyústky nejsou všude a ostatní místnosti jsou vytápěné a větrané volnou cirkulací.
Propojenost může být nepříjemná i v takových situacích, kdy při zátopu v krbu unikne trocha kouře do obývacího pokoje (přímý odtah ven bývá pouze z kuchyně, WC a koupelny) a Duplex ho rozfouká po všech ložnicích. Což je na druhou stranu situace mimořádná, vyvážená bohatě skutečností, že při zapnuté cirkulaci topím krbem v obýváku a rozvádím teplo rovnoměrně po baráku, stejně tak i možnost zužitkovat při slunečním svitu solární zisky z jižní části domu a rovnoměrně je distribuovat do všech prostor.
Z architektonického hlediska mnozí v interiéru ocení nahrazení klasických teplovodních radiátorů nenápadnými mřížkami v podlaze. Ovšem na druhé straně za cenu konzolí a sádrokartonových podhledů, v nichž vedou vzduchotechnické rozvody. 
Je dobré promyslet rozmístění vyústků. Tam, kde plánuji okno nahradit balkonovými dveřmi na terasu, budu průduch, či dveřní otvor, nucen přesouvat, aby prach při používání nepadal do mřížky. Stejně tak se neosvědčila mřížka pod oknem, u něhož stojí jídelní stůl.
Záleží na každém člověku a jeho prioritách. My neradi radiátory a právě suchý vzduch z ústředního topení byl jeden z faktorů, které nás vyhnaly z paneláku na venkov. Druhým zásadním argumentem pro Duplex byla možnost topit biomasou v krbových kamnech, ale nebýt na dřevu existenčně závislí, ovšem to je dnes řešitelné i mnoha jinými možnostmi.
Strojové větrání jistě při stále stoupajícím výčtu škodlivin uvolňujících se z věcí kolem nás (např. formaldehyd ze starého dřevotřískového nábytku apod.) a plynotěsnosti nově montovaných oken a dveří neřeklo poslední slovo. Cirkulaci vnitřního vzduchu a větrání je na druhou stranu možné řešit i přirozenými způsoby bez použití nákladných sofistikovaných zařízení se spotřebou elektřiny, jak to dokazují např. stavby s Trombeho stěnou s větracími otvory dole u podlahy a nahoře u stropu.
Jen je před definitivním rozhodnutím který systém zvolit třeba nasbírat informace, kterých je stále poskrovnu.

Pokud budete mít ještě nějaké dotazy, či připomínky, můžete se na mne obrátit na adrese miroslav.hrebecky@gjm.cz
							Mirek Hřebecký